En este estudio se hizo el análisis teórico de la percepción del maestro de la carrera de Odontología de la Facultad de Estudios Superiores Iztacala de la UNAM de la tolerancia en el salón de clase para entender y mejorar los procesos de la enseñanza-aprendizaje. Al hacer la trascripción, teorización e interpretación del discurso del maestro acerca de la tolerancia desde la entrevista, encontramos primero la necesidad de corrección como forma de orientación fragmentando los diferentes campos del pensamiento del alumno; la intención de control de habla en el salón de clase, cuando el habla entre alumnos puede no ser negativa sino de retroalimentación mutua; de control de la participación, en oposición a una contribución activa del alumno a la construcción guiada del conocimiento y de control del discurso, predominando el habla técnica sin el establecimiento de enlaces con los acontecimientos cotidianos. Por lo tanto, para mejorar el proceso de enseñanza-aprendizaje es importante hacer énfasis en el aprendizaje cooperativo y significativo en oposición a la metodología tradicional, donde el alumno juegue el papel de ser transmisor de conociientos de unos a otros y el profesor no sea la única fuente de información.
En aquest estudi es va realitzar l'anàlisi teòrica de la percepció del professor de la carrera d'Odontologia de la Facultat d'Estudis Superiors d'Iztacala de la UNAM envers la tolerància que aquest mostra a l'aula per entendre i millorar els processos d'ensenyament-aprenentatge. En fer la transcripció, teorització i interpretació del discurs del professor sobre la tolerància des de l'entrevista, trobem en primer lloc la necessitat de correcció com a forma d'orientació, fragmentant així els diferents camps de pensament de l'alumne; intenció de control del discurs a l'aula, quan el fet de parlar entre alumnes no necessàriament ha de ser negatiu sinó una fórmula de retroalimentació mútua; de control de la participació, en oposició a una contribució activa de l'alumne a la construcció guiada del coneixement i de control del discurs, on predomina el discurs tècnic sense establir enllaços amb els fets quotidians. Per tant, per millorar el procés d'ensenyament-aprenentatge és important posar l'èmfasi en l'aprenentatge cooperatiu i significatiu en oposició a la metodologia tradicional, on l'alumne tingui el paper de ser transmissor del coneixement dels uns als altres i el professor no sigui l'única font d'informació.
In this study is made the theoretic analysis from the perception of the master from the career of odontology from the Facultad de Estudios Superiores Iztacala of UNAM of the toleration in the classroom for understand and improve the process from the teaching and learning. On make the transcription, theoretical and interpretation from the master discourse, about of the toleration since the interview, we encounter first the necessity of correction as a way of orientation and separation of different camps the though from the students with the intention of the control over the speaking in the classroom, although the speaking between pupils it isn't negative, if there is a mutual feedback for activate contribution from the pupil to guidance construction from the knowledge, prevailing the contact with the daily happening without the technical speech. So, it is important to make emphasis in the cooperative and significant learning in opposition on traditional methodology where the role play of the pupil is transmitter knowledge one another and the master isn't the fountain unique of information.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados