Translations, de Brian Friel, és una de les obres més conegudes d’aquest dramaturg irlandès i es pot descriure com una reflexió sobre el valor simbòlic de les llengües com a dipositàries de la cultura i sobre les relacions de poder desiguals que s’estableixen entre cultures en contacte.Ha estat traduïda dues vegades al català: la primera el 1984 per Josep M. Balanyà i la segona el 2013 per Joan Sellent, versió representada durant la temporada 2013-2014 arreu de Catalunya. En aquest article, després de reflexionar com es reflecteixen conceptes com ara la dominació, el poder i la ideologia en el discurs sobre la identitat cultural, s’analitza el tractament que ha rebut en totes dues traduccions un grup d’elements culturals i estilístics de què l’autor fa ús per parlar de la llengua, l’educació i la cultura. Es conclou que hi ha una relació entre la recerca de naturalitat que fan els traductors, sobretot Sellent, i la transmissió d’un determinat missatge ideològic.
The drama Translations (1981), one of Brian Friel’s best-known works, can be described as a reflection on the symbolic value of languages as depositories of culture and on unequal power relations between cultures in contact. It has been translated twice into Catalan, the first time in 1984 by Josep M. Balanyà, and the second in 2013 by Joan Sellent; the latter version was performed in 2013-14 around Catalonia. In this paper we first discuss the presence of concepts such as domination, power and ideology in the discourse on cultural identity, and we then analyze what treatment a group of cultural and stylistic elements related to language, education and culture have received in the two translations. It is concluded that there is a relationship between the translators’ pursuit of fluency and a certain ideological message.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados