En aquest article examinarem, a partir d’exemples concrets extrets dels sonets de La Cassandre de Pierre de Ronsard, algunes de les dificultats que suposa traduir a la llengua catalana la matisació lèxica d’aquest poeta de La Pléiade; i no només per l’específic tractament semàntic amb què l’autor perfilava els seus versos, sinó per les transformacions que a la seva època estava experimentant la llengua francesa, i perquè traduir a llengües properes pot provocar que sota aparents similituds de significat es perdin diferències de to i de matís: és a dir, justament aquells aspectes estilístics que caracteritzarien la veu de Ronsard enmig de la poesia francesa de tradició petrarquista.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados