Aquest article estudia el lèxic de la protesta a Catalunya a finals del segle XVIII des del punt de vista del seu contingut com a pràctica específica d�acció col·lectiva. L�objectiu és de recuperar el significat precís de conceptes com «clam», «avalot» i «motí», així com de comprendre el caràcter més genèric d�altres com «rebombori», «tumult» i «agitació », i mostrar la necessitat de convertir-los en eines d�anàlisi de la conflictivitat catalana de finals de l�Antic Règim. Això permet veure com darrere les paraules dels coetanis hi havia valoracions exactes, en termes de grau de violència i de gravetat de les sancions, i també la intenció moral o política de mostrar aquesta gravetat o de dissimular- la. L�anàlisi s�emmarca en les reflexions i debats suscitats entorn de l�estudi dels moviments socials de l�Europa moderna.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados