L'objectiu general va ser determinar la prevalença de Aeromonas spp en les 1365 soques identificades, 543 provenien d’aigua, 416 de mostres clíniques humanes i 203 procedents de peixos (carpes i truites), hortalisses i mariscs. S’investiga la seva presencia en agua regenerada procedent d’un tractament terciari per llacunatge i per llum UV i clor (UV + Cl). aquesta ultima utilitzades per el re d’hortalisses. El llacunatge només va reduir en un 82% la concentració de Aeromonas que s’eliminaren totalment després del tractament UV + Cl. No obstant això, es va observar recreixement en aquesta l'aigua emmagatzemada utilitzada per al reg. La mateixa soca de A. caviae s’aillá en l'aigua de rec i en l'enciam regat amb aquesta aigua, i el mateix va passa amb una soca de A. saranelli trobada en el julivert i en els tomàquet. Es fa pales per tant que l'aigua regenerada utilitzada per al rec es la fon de dispersió d’ especies patògenes de Aeromonas. L'espècie A. schubertii va ser recuperada per primer cop de musclos i l'espècie A. dhakensis del d'un dofí mort per una pneumònia. La identificació dels aïllats clínics en el MALDI-TOF va mostrar menys d'un 10% d'identificacions errònies. Això es degut a que la base de dades esta poc actualitzada e inclou, a més, soques erròniament etiquetades. Les soques clíniques corresponien a 9 espècies A. caviae (61,6%), A. veronii (21,6%), A. hydrophila (6,4%), A. media (4,5%) i A. dhakensis (1,2%), seguides de A. allosaccharophila, A. salmonicida i A. bestiarum (amb una incidència de 0,5% o inferior) i a 2 noves espècies recuperades de femta humana. A més, es van descobrir 5 noves espècies, 4 a partir d'aigua de llac i una a partir de mol•luscs bivalves.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados