El periodisme digital s'ha desenvolupat en ritmes i direccions diverses, prenent formes concretes en cada projecte de mitjà digital. La recerca empírica en aquest camp ha evidenciat que les principals tendències han estat, en moltes ocasions, lluny de les utopies imaginades durant els anys 90. Encara estem inventant el periodisme digital. Aquesta tesi doctoral presenta un estudi comparatiu de les rutines de treball i valors professionals de quatre redaccions digitals catalanes i traça els factors organitzatius, culturals i materials que han condicionat la definició i ús d'hipertext, multimèdia i interactivitat les característiques d'Internet que prometien una revolució al periodisme.
La recerca analitza les similituds i divergències en el model de periodisme digital de diferents tradicions de mitjans de comunicació: un diari imprès d'un gran grup de comunicació (El Periódico), un mitjà audiovisual públic (CCRTV), un diari local (Diari de Tarragona) i un portal de notícies purament digital amb finançament públic (laMalla.net). La metodologia emprada inclou l'observació del treball dels periodistes a la redacció i entrevistes en profunditat, per tal de conèixer en profunditat el context i l'evolució de cada cas, amb una interpretació teòrica basada en una aproximació constructivista a l'adopció social de noves tecnologies.
Els resultats de la recerca més destacats són: la immediatesa és el valor principal en tres de les redaccions digitals, les vinculades a mitjans tradicionals; la resta de les utopies del periodisme digital són redefinides per aquesta decisió; els teletips són la font principal i gairebé única de la major part de les notícies produïdes pels mitjans digitals amb lligams tradicionals; l'escassedat de recursos humans i la cultura de la immediatesa dissuadeixen els periodistes digitals de sortir al carrer o contactar fonts de primera mà, sobretot en les redaccions digitals de mitjans tradicionals; els periodistes digitals d'aquestes redaccions tendeixen a infravalorar el seu treball respecte al dels seus companys de la premsa, ràdio o televisió; el projecte purament digital supera els riscos per a la qualitat del producte que implica el model de la immediatesa gràcies a una estratègia d'especialització: cada periodista té una xarxa de fonts originals, més temps per treballar cada peça i més sensibilitat per explorar les utopies.
L'autor sosté que calen més estudis comparatius, de caràcter internacional, de l'estructura organitzativa i les condicions materials del treball en les redaccions digitals, per tal d'oferir a les empreses de mitjans de comunicació un punt de partida realista per obrir una nova etapa en la encara inacabada invenció d'Internet com a mitjà de comunicació periodística.
______________________________________________________________ Online journalism has developed in several directions and rhythms, taking different shapes in different online news projects. Scholars have offered empirical evident that these directions are, in many occasions, far from the utopias envisioned in the 90s. We are still inventing online journalism. A comparative research focused on four case studies of Catalan online newsrooms traces the material and organizational constrains in the definition and use of hypertext, multimedia and interactivity those hyped Internet features by online journalists.
Professional routines and values of the four online newsrooms are analyzed, with the aim of finding the similarities and divergences among different media traditions: a national newspaper (El Periódico), a public broadcasting corporation (CCRTV), a local newspaper (Diari de Tarragona) and a public-funded news portal (laMalla.net). Observation of the journalists at work and in-depth interviews provide a close look at the context and development of each case, interpreted with a constructivist approach to the social adoption of new technologies.
Some of the findings of the study include: immediacy is the main value in three of the online newsrooms; the rest of the online journalism utopias are shaped by this decision; news wires are the main and almost only source for most of online news; small sized staffs and the culture of immediacy discourage online journalists from going out or contacting first-hand sources, specially in traditional media online newsrooms; online journalists in traditional media environments tend to downgrade the value of their work in regard to their offline mates; the online-only project overcomes some of the problems with a specialization strategy, having each journalist focused on particular topics, and they are more sensitive to explore utopias.
The author argues that more comparative studies at an international level on the organizational and material structure of online newsrooms are needed to offer media companies a realistic stand point to continue the invention of the internet as a news medium.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados