La soprano barcelonina Enriqueta Tarrés (1934) és una destacada veu de la lírica catalana de segle XX. Es va formar al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona amb grans mestres catalans. Des del seu debut com a Marguerite de Faust de Gounod al Gran Teatre de Liceu va desenvolupar una reeixida carrera que el va portar a Suïssa i Alemanya, on es va convertir en soprano titular dels teatres de Basel, Wuppertal, Hamburg i Stuttgart. A aquesta tasca es van sumar actuacions en festivals internacionals d'òpera i invitacions a altres teatres europeus i americans, a l'igual que gires per tot el món interpretant els principals papers operístics. Va compartir escenari amb insignes personalitats artístiques de la lírica. Així mateix, Tarrés va realitzar una gran tasca pedagògica a Catalunya transmetent el llegat dels seus coneixements de cant als seus deixebles.
Mitjançant l'estudi realitzat a nivell històric i biogràfic, s'ha situat la figura de la catalana Enriqueta Tarrés com una de les sopranos de reconegut prestigi internacional de el segle XX.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados