S'han estudiat diverses ciclogènesis mediterrànies mitjançant el model atmosfèric MM5, la inversió de vorticitat potencial per peces i la tècnica de la separació de factors. Els resultats mostren com a agents per a una ciclogènesi intensa: anomalia a nivells alts; confrontació de masses d'aire càlides i fredes a nivells baixos, desenvolupament baroclí; processos diabàtics; el mar; efectes topogràfics; baixa tèrmica; fluxes de calor superficials i les condicions atmosfèriques de l'entorn. S'ha verificat el comportament quasi-tropical dels medicans, com a mescla de la interació mar-aire i l'existència d'una anomalia de nivells alts, amb una evolució diferent a la dels huracans. S'ha observat l'impacte en les simulacions de medicanes d'assimilar informació de satèl·lit i de descàrregues elèctriques. S'han desenvolupat millores o nous usos d'algunes tècniques emprades: quantificació energètica de la modificació derivada de la inversió de vorticitat potencial, l'ús lagrangià de la separació de factors, modificacions a parts del MM5.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados