Aquesta edició recull una efemèride significativa: el centenari de l’Exposició Universal de Barcelona (1888-1988). Partint d’una reflexió sobre la relació entre Catalunya i la seva capital, Barcelona, entre les quals hi ha hagut moments de tensió per un cert afany de concertar poder i riquesa però que, en general, en moments decisius per al poble català, han defensat la mateixa causa i han treballat per un mateix destí, s’inicia aquest llibre. La ciutat de Barcelona esdevingué una ciutat moderna gràcies a la impulsió de l’urbanisme. El marc històric en el qual es donà aquest canvi fou el de l’Exposició Universal de 1888. Aquest llibre tracta sobre les qüestions que envolten aquest gran acte que trasbalsà tota la ciutat, des del punt de vista urbanístic fins al punt de vista cultural, artístic i social, així com les visions divergents sobre l’època i la situació de la ciutat, aptes o no, en el moment en el qual se celebrà. S’analitza també la relació d’aquest esdeveniment amb un dels personatges més importants artísticament parlant d’aquesta ciutat, Antoni Gaudí. Es presenten tots aquests aspectes juntament amb un estudi sobre l’evolució de la ciutat a partir de l’Exposició Universal com el seu abelliment i un recopilatori de les personalitat que en prengueren part i hi tingueren un paper important.
págs. 22-24
págs. 26-60
págs. 62-72
págs. 74-84
págs. 86-91
págs. 92-99
El Congrés Pedagògic: la reivindicació de la llengua en el marc de l'Exposició
págs. 100-106
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados