Jaume Ayats (dir.)
El claviorgue de Lorenz Hauslaib és un dels instruments més singulars i sorprenents de la rica col·lecció del Museu de la Música de Barcelona. És un objecte peculiar i enginyós que reuneix les mecàniques d’un petit orgue i les d’una petita espineta que poden sonar alhora, mesclant els dos timbres, i que s’encabeixen dins d’un moble luxós de dimensions petites.nÉs un dels poquíssims claviorgues del segle XVI que es conserven a tot el món, i molt probablement l’únic que, 400 anys després de la seva construcció, està en condicions de ser tocat obtenint, amb els materials de l’època, un resultat sonor magnífic i captivador. Això ha estat possible gràcies al llarg procés de recerca, d’estudi i de restauració impulsat pel Museu, i que ha tingut el privilegi de reunir la rigorosa tasca de recuperació realitzada pel constructor Joan Martí i pel taller d’orgueneria Gerhard Grenzing.nAquest llibre reuneix les informacions i els estudis dels equips que han dut a terme la recuperació sonora, i inaugura les publicacions especialitzades del Museu de la Música, alhora en paper i en llibre electrònic (que permet incorporar audiovisuals amb interpretacions de l’instrument). L’objectiu és la difusió del coneixement i de les recerques al voltant dels fons de les col·leccions. Al final del llibre en paper, hi ha un codi per accedir gratuïtament al llibre electrònic.nHeus aquí cinquanta anys de la trajectòria de la institució capdavantera en l’estudi i la recuperació del patrimoni català d’instruments musicals.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados