La investigació del grup EPiCS té com a marc conceptual l’educació patrimonial, és a dir, aquella que treballa amb, per a i des del patrimoni amb l’objectiu que esdevinga una eina de transformació significativa en els processos educatius d’ensenyament i aprenentatge de la població escolar. La darrera intervenció s’ha centrat en els municipis d’Orpesa i de Castelló de la Plana, amb una riquesa patrimonial rellevant però infrautilitzada en els àmbits educatius. La investigació parteix d’uns qüestionaris ad hoc per a nivells diferenciats, d’acord amb els objectius i els municipis en què s’ha aplicat, que han estat administrats personalment i autoemplenats per l’alumnat. Els resultats obtinguts s’han sistematitzat, fent una anàlisi qualitativa de les preguntes obertes i una anàlisi quantitativa de les preguntes amb resposta tancada. Els resultats mostren un alumnat a qui agrada la història, que vol saber-ne més coses i que es creu capacitat per reconèixer-la arreu del municipi. De fet, domina la identificació d’elements patrimonials del municipi que ha conegut tot passejant pel carrer o amb la família, però no a través dels llibres o de l’escola. Les primeres conclusions han posat de manifest la falta de recursos didàctics propis lligats al patrimoni local i la necessitat d’implementar guies didàctiques o quaderns de camp que permetrien a l’alumnat treballar directament amb els béns patrimonials. I així s’ha fet en tots dos municipis com a transferència dels resultats, de manera que s'han creat sinergies i complicitats entre els agents educatius i culturals dels llocs.
The EPiCS group conducts its research within the conceptual framework of heritage education, namely, education that works with, for and is based on heritage, turning it into a tool for meaningful transformation in the teaching and learning processes of primary school children. The group’s most recent project focused on the municipalities of Orpesa and Castelló de la Plana, both of which have considerable heritage assets that are underused in education. The research was based on ad hoc questionnaires, designed for different levels according to the objectives and the locality, which were administered in person and completed by the pupils themselves. The questionnaire results were then systematised through a qualitative analysis of the open question responses and a quantitative analysis of the closed question responses. The results show that the students enjoy history, they want to learn more and they consider themselves capable of recognising the history in their town or city. In fact, they are proficient at identifying the local heritage they have learned about by walking the streets or with their families, but not from books or at school. Initial conclusions revealed the lack of teaching resources linked to local heritage and the need for educational guides or field workbooks that enable pupils to work directly on aspects of their local heritage. As a way of transferring the research outcomes, such resources were prepared and are now in use in both localities, thereby creating synergies and understanding between the local educational and cultural agents in these municipalities.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados