La possessió de prestigioses relíquies i cossos sants va suposar, per a la catedral de Barcelona, un important estímul per a la devoció, tant popular com institucional, que es canalitzà de formes diferents en funció de les propietats que les hi eren atribuïdes, del format del continent i de l'espai físic que ocupaven. A banda del cas de santa Eulàlia, a la seu també foren objecte d'intensa veneració el cos incorrupte de sant Oleguer, els ossos d'un sant Innocent, les restes de sant Server, diverses verges de Colònia, així com altres relíquies diverses amb un protagonisme més secundari
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados