El terme contestació sovint s’utilitza per a descriure diferents tipus de conflictes que sorgeixen en les àrees urbanes del segle xxi. Tot i això, la literatura sobre planificació urbana no ha abordat adequadament l’enfocament cultural d’aquesta resistència. Per tant, aquest article té com a objectiu corregir-ne aquesta omissió. Argumentem que el concepte de territoris de cultura en disputa fa un paper clau en la construcció informal de les àrees urbanes, destacant-les com a impulsores heterogènies de contestació i de lluita pels drets a les ciutats assolades per la desigualtat d’Amèrica Llatina. Els autors hi fan ús de dos enfocaments metodològics per definir aquesta contestació: (1) anàlisi contextual de la literatura sobre el concepte de territoris per a descobrir-ne el caràcter cultural, i (2) anàlisi etnogràfica d’un estudi de cas sobre Rio de Janeiro, al Brasil. L’Espai Cultural Viaduto de Realengo és un exemple d’apropiació cultural d’un lloc desocupat sota un pas elevat als afores de Rio de Janeiro. Aquest cas il·lustra la complexitat de l’ocupació improvisada i de baix cap a dalt a través d’activitats culturals. L’estudi revela la necessitat d’entendre aquests territoris per a elaborar polítiques públiques i plans urbans més equitatius. També destaca que aquests territoris són culturalment rics i socialment vulnerables
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados