14 de abril de 1931, se proclama la Segunda República en sustitución de la monarquía de Alfonso XIII. Empieza entonces una época de cambios y de reformas en todos los ámbitos. Uno de los pilares fundamentales de la Segunda República fue la educación, considerada como el motor de la transformación social que el nuevo sistema de gobierno perseguía. Cuando se proclamó la República, España tenía grandes déficits escolares: una elevada tasa de analfabetismo, niños sin escolarizar, pocos centros escolares y mal equipados, docentes poco preparados…, y las Baleares era una de las provincias con la més alta tasa de analfabetismo de todo el Estado (más del 40 % de la población). En muchos hogares no se valoraba la educación o se necesitaba el dinero que aportaban los niños con su trabajo, y además las oligarquías agrarias se negaban a escolarizar a los hijos de los jornaleros porque necesitaban mano de obra barata, pero sobre todo dócil, y casi un 50 % de la población no estaba escolarizada. El estado de los centros escolares era deplorable: niños amontonados en locales pequeños, insalubres y mal ventilados. Por este motivo una de las primeras decisiones del gobierno de la República fue elaborar una plan quinquenal de construcción de centros escolares. Para poder llevar a cabo todos los cambios que proponía el nuevo gobierno era necesario también un nuevo tipo de docente: maestros mejor formados, más concienciados de la importancia de su trabajo, mejor valorados por la administración y por la sociedad en general… Se mejoraron también las condiciones económicas de los maestros. Y así pasó a la historia la frase “pasar más hambre que un maestro’’. ¿Cómo se vivieron aquellos años en las escuelas de Santa Maria del Camí? ¿Qué maestros y qué maestras pasaron por las escuelas? ¿Cómo era la escuela de aquellos años? Esto es lo que trataremos en esta comunicación.
14 d’abril de 1931, la Segona República Espanyola és proclamada en substitució de la monarquia d’Alfonso XIII. Comença així una època de canvis i de reformes en tots els àmbits. Un dels pilars fonamentals de la Segona República va ser l’educació, considerada com el motor de la transformació social que el nou sistema de govern perseguia. Quan es va proclamar la República, Espanya patia greus dèficits escolars: una elevada taxa d’analfabetisme, infants sense escolaritzar, pocs centres escolars i mal equipats, docents poc preparats…, i les Illes Balears era una de les províncies amb més alta taxa d’analfabetisme de tot l’Estat (més del 40% de la població). A moltes cases no es valorava l’educació o bé necessitaven els doblers que aportaven els infants amb la seva feina i a més les oligarquies agràries es negaven a escolaritzar els fills dels jornalers perquè necessitaven mà d’obra barata, però sobretot dòcil, i quasi un 50 % de la població no estava escolaritzada. L’estat del centres escolars era deplorable: infants amuntegats en locals petits, insalubres i mal ventilats. Per això una de les primeres decisions del govern de la República va esser elaborar un pla quinquenal de construcció de centres escolars Per poder dur a terme tots els canvis que proposava el nou govern de la República era necessari també un nou tipus de docent: mestres més ben for¬mats, més conscienciats de la importància de la seva tasca, més valorats per l’administració i per la societat en general… També es varen millorar les condicions econòmiques dels mestres. Així, va quedar per a la història la dita “passar més gana que un mestre d’escola”. Com es varen viure aquells anys a les escoles de Santa Maria del Camí? Quins mestres i quines mestres varen passar per les escoles? Com era l’escola d’aquelles anys? Això és el que tractarem en aquesta comunicació.
The Second Spanish Republic was proclaimed on April 14th 1931, following Alfon¬so XIII’s reign. This marked the beginning of a period of profound changes and reforms. A fundamental pillar of the Second Republic was education, which was envisio¬ned as the main element behind the social transformation pursued by the government of the new political system. At the moment of the proclamation of the Republic Spain was suffering from severe educational deficiencies: a high percentage of illiteracy, uns¬chooled children, scarce and poorly equipped schools, teachers lacking training… and the Balearic Islands was one of the provinces with the highest percentage of illiteracy of the Spanish State (higher than 40% of the population). Many homes did not value education or were in need of the economic resources derived from child labor and the agrarian oligarchies opposed the schooling of children of laborers due to the need of cheap, but above all docile, labor, resulting in almost a 50% of non schooled population. The situation in schools was deplorable: an excessive amount of students in small, dirty, and poorly ventilated rooms. This prompted the government of the Republic to prioritize the elaboration of a five year plan to build educational centers. In order to execute all the changes proposed by the new government of the Repu¬blic, it was necessary to create the figure of a new kind of teacher: teachers with better training, with better awareness of the importance of their work, better valued by the administration and by the society as a whole… This also included improvements in job pay, putting the saying of “being hungrier than a teacher” to an end. How did the schools in Santa Maria live these years? What teachers worked in the schools? How was the school during those years? This is what we are diving into in this communication.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados