De las siete parejas nidificantes de águila perdicera (Hieraaetus fasciatus) en las Montañas de Prades destaca especialmente una por su bajo éxito reproductivo y los constantes cambios de individuos, lo que nos indicaría la existencia de varios problemas de supervivencia no resueltos. Pese a los esfuerzos en actuar en el área de cría de esta pareja sobre las causas más aparentes que podrían explicar esta problemática, no parece que su situación varíe sustancialmente. La implicación de la Fundación Territori i Paisatge en la conservación de esta especie a través de la adquisición de parte del territorio de esta pareja y la participación en el Plan de acción para la conservación del águila perdicera en Cataluña impulsado por el Instituto Catalán para la Conservación de los Rapinyaires (ICRA) ha permitido que este Instituto pusiera en marcha un proyecto de radioseguimiento y seguimiento vía satélite de los ejemplares de esta pareja. Los primeros resultados de este proyecto se exponen en este trabajo y empiezan a mostrarnos las razones que explicarían los riesgos que comprometen el futuro de estas águilas. Todo parece indicar que es necesario ampliar el campo de acción donde deberá intervenir y empezar a plantearse actuaciones de gestión del territorio en el interior de las Montañas de Prades que inviertan en parte las tendencias actuales. Asimismo, nos obligan a hacer una reflexión sobre la necesidad de ir más allá de la protección de las áreas de cría e incorporar en las políticas de protección de espacios y ordenación territorial al resto de áreas vitales para esta especie.
De les set parelles nidificants d’àliga cuabarrada (Hieraaetus fasciatus) a les Muntanyes de Prades en destaca especialment una pel seu baix èxit reproductiu i els constants canvis d’individus, fet que ens indicaria l’existència de diversos problemes de supervivència no resolts. Malgrat els esforços a actuar en l’àrea de cria d’aquesta parella sobre les causes més aparents que podrien explicar aquesta problemàtica, no sembla que la seva situació variï substancialment. La implicació de la Fundació Territori i Paisatge en la conservació d’aquesta espècie a través de l’adquisició de part del territori d’aquesta parella i la participació en el Pla d’acció per a la conservació de l’àguila cuabarrada a Catalunya impulsat per l’Institut Català per a la Conservació dels Rapinyaires (ICRA) ha permès que aquest Institut engegués un projecte de radioseguiment i seguiment via satèl·lit dels exemplars d’aquesta parella. Els primers resultats d’aquest projecte s’exposen en aquest treball i ens comencen a mostrar les raons que explicarien els riscos que comprometen el futur d’aquestes àligues. Tot sembla indicar que cal ampliar el camp d’acció on s’haurà d’intervenir i començar a plantejar-se actuacions de gestió del territori a l’interior de les Muntanyes de Prades que inverteixin en part les tendències actuals. Així mateix, ens obliguen a fer una reflexió sobre la necessitat d’anar més enllà de la protecció de les àrees de cria i incorporar dins les polítiques de protecció d’espais i ordenació territorial la resta d’àrees vitals per a aquesta espècie.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados