Biotza Gutiérrez Arechederra, Raquel Sancho Ponce, Cristina Minguillón Llombart
Ja fa més de cent cinquanta anys que Pasteur va realitzar la coneguda separació dels cristalls del tartrat sòdic amònic,1 tot marcant així el començament de l'estereoquímica moderna en realitzar la primera separació dels enantiòmers d'un compost.
Durant molts anys, els procediments de cristal·lització dels mateixos enantiòmers, o dels seus derivats, i els de resolució cinètica, sovint utilitzant enzims, han estat els mètodes més emprats en la separació i la purificació d'aquest tipus d'isòmers.
No obstant això, múltiples esforços han anat encaminats a dissenyar procediments cada cop més eficients per a la separació d'enantiòmers. Avui dia, trenta anys després dels seus inicis, la cromatografia líquida emprant fases estacionàries quirals s'ha consolidat com la metodologia analítica més eficient de control del contingut enantiomèric d'una barreja d'isòmers, així com una de les més versàtils per a la producció de compostos quirals com a un sol enantiòmer.
More than 150 years ago Pasteur performed the known separation of the sodium ammonium tartrate,1 thus marking the starting point in the era of modern stereochemistry while performing the first enantioseparation. Crystallization, applied to enantiomers or to their derivatives, and kinetic resolution procedures, often involving enzymes, have been the most used methods in the separation and purification of this kind of isomers for long time. Nevertheless, huge efforts have been addressed to the design of more efficient procedures leading to the separation of enantiomers. Nowadays, thirty years from the first studies on the subject, liquid chromatography using chiral stationary phases has been consolidated as the most efficient analytical methodology to control the enantiomeric content of a mixture of isomers, and one of the most versatile procedures for the production of chiral compounds as single enantiomers.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados