Guillem Izquierdo Arànega, Marina Querejeta Coma, Eva Jiménez Guri
Hace tiempo que se conocen las significativas dife-rencias morfológicas del linaje ibérico del pito real Picus viridis sharpei respecto a la subespecie nominal Picus viridis viridis. Diferentes estudios basados en el ADN mitocondrial de la especie han apuntado hacia la posibilidad de elevar dicho linaje al nivel de especie (Picus sharpei), tratamiento ya adoptado por distintas taxonomías. Recientemente también se ha determinado que el intercambio genético entre am-bos linajes en las zonas donde entran en contacto es limitado, hecho que también respalda su separación en especies distintas. En este artículo se ha inves-tigado si la divergencia entre la región COI-5P de los dos taxones, un marcador de ADN mitocondrial muy utilizado en el diagnóstico de especies, encaja con la tasa de divergencia esperada entre diferentes especies. También hemos utilizado el método Ge-neralized Mixed Yule-Coalescent (GMYC) para la delimitación de especies para determinar los límites específicos dentro de este complejo. Los resultados muestran una elevada divergencia en esta región (2,04%-2,61%) entre los dos linajes y el método GMYC delimita el linaje ibérico como una especie diferente. Estos resultados coinciden con aquellos que esperaríamos encontrar ente diferentes especies y, teniendo en cuenta también los estudios previos sobre la morfología y el aislamiento reproductor entre los linajes, apoyan la separación del pito real ibérico como especie.
In terms of morphology, the Iberian lineage Picus viridis sharpei of the Eurasian Green Wood-pecker has long been known to be significantly different from the nominate subspecies Picus viridis viridis. Various mitochondrial DNA-based studies of this species have highlighted the possibility of elevating the Iberian lineage to species level (Picus sharpei), a status that has been adopted by certain taxonomies. Recent research has shown that there is reduced gene flow between these two lineages in the areas where they coincide, thereby providing further support for their treatment as separate biological species. In this study we investigated whether or not the divergence in the COI-5P region, a mtDNA marker widely used for species diagnosis, be-tween these taxa fits the divergence rate expected between species. We used the Generalized Mixed Yule-Coalescent (GMYC) method for species delimitation to investigate species limits within this group. Our results revealed great divergence (2.04–2.61%) between the studied mtDNA regions of these two lineages; furthermore, the GMYC analysis consistently separated the Iberian lineage into two separate species. These findings match what is expected to occur between different species. Thus, taking into account these results, along with those of previous studies, we support the specific separation of the Iberian Green Woodpecker.
Fa temps que es coneixen les significants diferències morfològiques del llinatge ibèric del picot verd Picus viridissharpei respecte la subespècie nominal Picus viridis viridis. Diferents estudis basats en l’ADN mitocondrial de l’espècie han apuntat cap a la pos-sibilitat d’elevar aquest llinatge al nivell d’espècie (Picus sharpei), un tractament ja adoptat per diferents taxonomies. Recentment també s’ha determintat que l’intercanvi genètic entre els dos llinatges en les zones on entren en contacte és limitat, fet que també dona suport a la separació dels dos llinatges en dues espècies. En aquest treball hem investigat si la divergència entre la regió COI-5P dels dos tàxons, un marcador d’ADN mitocondrial molt utilitzat en el diagnòstic d’espècies, encaixa amb la taxa de divergència esperada en espècies diferents. També hem utilitzat el mètode Generalized Mixed Yule-Coalescent (GMYC) per a la delimitació d’espècies per a determinar els límits específics dins d’aquest grup. Els resultat mostren una elevada divergència en aquesta regió (2,04% - 2,61%) entre els dos llinatges i el mètode GMYC delimita el llinatge ibèric com una espècie diferent. Aquests resultats coincideixen amb aquells que esperaríem trobar en diferents espècies i, tenint en compte també els estudis previs sobre morfologia i aïllament reproductor entre els llinatges, donen suport a la separació del picot verd ibèric com a espècie.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados