: En la literatura sobre Dalí el text de La vie secrète (apareguda en 1942) normalment és tractat solament sota aspectes de biografia i d’història d’art, en la majoria dels casos amb la meta d’i trobar una clau a les pintures de Dalí. L’edició del text original francès recentment apareguda (2006) ofereix l’ocasió d’un anàlisi intermedial per accentuar coherències textuals i picturals i per subratllar les tendències literàries de la obra. En tal sentit, la meva aportació és un assaig d’interpretar La vie secrète com una ‘novel∙la teatral’, com escenificació de la “vida secreta” de Dalí en una sèrie d’escenes claus, metamorfosis, mascarades i simulacions. L’obra serà investigada particularment davant el rerafons de la autointerpretació tradicional per avaluar d’una manera nova els elements surreals de la autoescenificació daliana
: Scholarship has accustomed to go into Dalí’s La vie secrète (1942) only with respect to biographic facts and details of artistic relevance with the aim of finding keys to the paintings of the great Catalan artist. Nevertheless, the recently published critical edition of the originally French text (2006) offers a great deal of research opportunities concerning, especially, questions of intermediality between literary and iconic traditions.
This study deals with the interpretation of La vie secrète as dramatic novel representing the “secret life” in a series of key scenes, metamorphoses and simulations. With respect to Dalí’s traditional self-interpretation, we try to point out the hitherto unrecognized elements of surrealist self-representation.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados