L’atenció a la diversitat requereix comprendre les diferents maneres d’aprendre que mostra l’alumnat per tal de poder oferir una resposta ajustada. En els últims anys, l’anàlisi de l’aprenentatge s’ha focalitzat en la identitat de l’aprenent (LI), i l’aproximació dialògica en constitueix un marc de referència complet i versàtil. Des d’aquest paradigma, i complementat amb aportacions de la psicologia de l’educació, la pedagogia i la neurociència, en aquest article es proposa una atenció a la diversitat basada en, per una part, l’avaluació i l’anàlisi de la LI i, per l’altra, un disseny universal per a l’aprenentatge recolzat en quatre principis fonamentals: 1) la interacció i negociació entre docent i alumnat, 2) l’opcionabilitat i la flexibilitat en les activitats i els mitjans de representació i d’exposició, 3) les metodologies d’aprenentatge cooperatiu i 4) l’autonomia de l’alumnat basada en la metacognició i en l’avaluació continuada. Per al primer pas, consistent a conèixer la LI de l’alumnat, es presenta un qüestionari específic (LIQ) que pot ser utilitzat tant pel docent com pel mateix alumne i que facilita l’anàlisi i la reflexió sobre el posicionament de l’alumnat davant l’aprenentatge.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados