Álvaro Sanz Gómez, Joan Josep Estrany Bertos
les variacions dels saldos migratoris que presenta el municipi d’Inca s’han sostingut amb valors positius gairebé durant tot el segle xx, i cal remarcar l’atracció que genera la ciutat com a capçalera comarcal i centre de desenvolupament industrial. No obstant això, durant la primera dècada posterior a la Guerra Civil (1940-1950) es dóna una inflexió en els balanços migratoris, i és superior el nombre d’emigrants al d’immigrants enregistrats. Aquesta emigració –en molts casos forçada per les necessitats econòmiques i amb destins a ultramar– encara presenta valors considerables en la dècada següent (1950-1960), quan els processos de reactivació industrial comencen a atreure inversions econòmiques i població. Per tal d’aprofundir en el coneixement d’aquest fenomen, s’ha realitzat una anàlisi de les darreres onades d’emigració cap a Amèrica esdevingudes a Inca durant les dècades de 1950 i 1960, atenent al context socioeconòmic en què es produïren.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados