Josep Badia i Torras was the foremost representative of Catalan Carlism in the period from the end of Franco’s Dictatorship up to the Transition. He wanted to modernise the philosophy and structure of a political force that had used, as a motif for its existence, the slogan «God, Fatherland, Region and King».
Under the leadership of Carlos Hugo of the Bourbon-Parma family, Badia’s aim was to position the Carlist party of Catalonia among the ranks of the opposition to Franco, with the party following the ideological line of self-management socialism and a Spanish state that would respect, via federalism, the country’s multi-nation status, and an austere monarchy, close to the people, that would defend values. Badia’s attempt did not arrive in time to revive Catalan Carlism in the political arena of the time.
Josep Badia i Torras va ser el màxim representant del carlisme català en el pas de la dictadura a la transició. Va voler actualitzar el pensament i l’estructura d’una força política que havia fet motiu de la seva existència el lema «Déu, Pàtria, Furs i Rei». L’aposta de Badia, sota l’impuls de Carles-Hug de Borbó, va voler situar el Partit Carlí de Catalunya en els rengles de l’oposició antifranquista, en una línia ideològica partidària d’un socialisme autogestionari i una estructura de l’Estat espanyol respectuosa amb el federalisme, defensora de la seva pluralitat nacional i amb una monarquia dotada d’uns valors, austera i propera als ciutadans. L’intent de Badia no va arribar a temps per ressituar el carlisme català en el joc polític.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados