Pablo García Borja, Domingo C. Salazar-García, Isabel Collado Beneyto, Emilio Cortell Pérez
La Coveta Emparetà es un yacimiento arqueológico conocido desde principios del siglo XX. Los restos de cultura material recuperados en su interior han permitido establecer ocupaciones del Neolítico antiguo y Neolítico medio, proponiéndose también ocupaciones en momentos posteriores. Además, se localizó un conjunto de huesos humanos cuya adscripción cronológica se desconocía, de los que se presenta un estudio y los resultados de dos dotaciones radiocarbónicas realizadas directamente sobre los mismos, evidenciándose el uso de la Coveta Emparetà como espacio para la deposición de inhumaciones en la Edad del Bronce.
La Coveta Emparetà és un jaciment arqueològic conegut des de començament del segle XX. Les restes de cultura material recuperades al seu interior han permés establir ocupacions del Neolític antic i Neolític mitjà, i s’han proposat també ocupacions en moments posteriors. A més, s’hi va localitzar un conjunt d’ossos humans l’adscripció cronològica dels quals es desconeixia, dels quals s’hi presenta un estudi i els resultats de dues datacions radiocarbòniques realitzades directament sobre aquests. Això ha evidenciat l’ús de la Coveta Emparetà com a espai per a la deposició d’inhumacions en l’Edat del Bronze.
The Coveta Emparetà is an archaeological site known since the beginning of the 20th century. The material culture recovered from inside this cave gives evidence of Early and Middle Neolithic occupations, as well as later ones. A set of human remains whose chronological attribution was unknown until now was also found at the site. Herein we present both the physical anthropological study of these remains as well as the result of two radiocarbon dating checks effected directly on the same. Both of them being a piece of evidence in the sense that the Coveta Emparetà was used as a funerary space during the Bronze Age.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados