Este artículo, como marco de análisis y crítica, revisa algunas de las perspectivas para comprender los procesos de la vida natural y orgánica en relación con las prácticas tradicionales científicas y artísticas en las últimas décadas. Algunas de dichas perspectivas son las dimensiones históricas del discurso científico y artístico, las posiciones de la ecología, los movimientos sociales y algunas de las ideas claves en torno a la estética de la naturaleza y la biopolítica. La implementación de dos proyectos artísticos marcadamente empíricos como investigaciones (ecoLAB y Herbarium) planteó algunas preguntas en relación con la articulación metafísica del concepto, el significado y la relación de la naturaleza con la sociedad y el arte: ¿Cómo separan las nuevas formas de manipulación biotecnológica la capacidad de producción y reproducción de las comunidades (humanas–no humanas) en las que estan históricamente inmersas? ¿Cómo pueden contribuir los planteamientos artísticos transdisciplinarios a generar nuevas formas de vivir y coexistir? ¿Cómo influyen en la práctica del arte? ¿Qué importancia tiene el arte con respecto al giro ecológico hacia una ciencia y un arte lentos? Los proyectos presentados surgen a partir del cuestionamiento de la clásica dicotomía occidental entre naturaleza y cultura, y del reino tecnológico en relación al conocimiento, así como la producción y reproducción de procesos orgánicos y sociales. Los proyectos son estudios de caso y trabajos de campo para la investigación, que, además de probar nuevas formas de entender el nexo humano-biosfera, informan sobre ellas. El proceso de evaluación muestra estrategias de representación y relaciones culturales, vinculadas a la realidad y la virtualidad medioambiental actual. En el contexto social actual caracterizado por las economías del conocimiento y la vida, estos proyectos se centran en la necesidad de cultivar las aptitudes tecnológicas adecuadas y en considerar las potencialidades de la agencia humana y no humana. Construyen formas de conservar y gestionar lo común, desvelándose en la práctica local y cotidiana y en la construcción del paisaje, su percepción y experiencia.
Aquest article, com a marc d'anàlisi i crítica, revisa algunes de les perspectives per a entendre els processos de la vida natural i orgànica en relació amb les tradicionals pràctiques científiques i artístiques en les últimes dècades. Entre aquestes perspectives hi ha les dimensions històriques del discurs científic i artístic, les posicions de l'ecologia, els moviments socials i algunes de les idees claus al voltant de l'estètica de la naturalesa i la biopolítica. La implementació de dos projectes artístics marcadament empírics com a investigacions (Ecolab i Herbarium) va plantejar algunes preguntes en relació amb l'articulació metafísica del concepte, el significat i la relació de la naturalesa amb la societat i l'art: Com separen les noves formes de manipulació biotecnològica la capacitat de producció i reproducció de les comunitats (humanes–no humanes) en què han estat immerses històricament? Com poden contribuir els plantejaments artístics transdisciplinaris a generar noves formes de viure i coexistir? Com influeixen en la pràctica de l'art? Quina importància té l'art pel que fa al gir ecològic cap a la ciència i l'art lents? Els projectes presentats sorgeixen a partir d'una posició que es qüestiona la clàssica dicotomia occidental entre naturalesa i cultura, i el regne tecnològic en relació amb el coneixement, la producció i reproducció de processos orgànics i socials. Els projectes són estudis de cas i treballs de camp per a la investigació, que, a més de provar noves formes d'entendre el nexe humà-biosfera, ens n’informen. El procés d'avaluació mostra estratègies de representació i relacions culturals, vinculades a la realitat i la virtualitat mediambiental actual. En el context social actual caracteritzat per les economies del coneixement i la vida, se centren en la necessitat de conrear les aptituds tecnològiques pertinents i de considerar les potencialitats de l'agència humana i no humana. Construeixen formes de conservar i gestionar el patrimoni comú i es mostren en la pràctica local i quotidiana i en la construcció del paisatge, la seva percepció i experiència.
As an analytical and critical framework, this text reviews some perspectives for understanding the natural-life-organic processes connected to traditional science and art praxis in recent decades. Among them, the historical dimensions of scientific and artistic discourse, the positions of ecology, social movements and some of the key ideas around the aesthetics of nature and bio-politics. The implementation of two strongly empirical artistic projects as research (ecoLAB and Herbarium) raised a few questions relating to the metaphysical articulation of nature’s concept, meaning and relationship with society and art: How do the new modes of biotechnological manipulation detach the capacity for production and reproduction from the communities (human-non human) in which they are historically immersed? How can trans-disciplinary artistic approaches contribute to generating new ways of living and co-existing? How do they influence art praxis? How do art matters regarding the ecological turn towards slow science and slow art? The projects presented arise from a position of questioning the classic Western dichotomy between nature and culture, and the technological realm in relation to the knowledge, production and reproduction of organic and social processes. The projects are case studies and fieldwork for research, informing and also testing new ways of understanding the human-biosphere nexus. The evaluation process shows strategies of cultural representation and relations, linked to today’s environmental reality and virtuality. In the current social context characterised by knowledge and life economies, they work on the need to cultivate the appropriated technological aptitudes and to consider the potentialities of human and non-human agency. They construct ways of preserving and managing the commons, and reveal themselves in local, everyday practice and in the construction of the landscape, its perception and experience.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados