Argentina
A los sesenta años aproximadamente, Juan Bautista Alberdi escribe una autobiografía, titulada Mi vida privada, que se pasa toda en la República Argentina. En este breve texto, repasa su trayectoria vital desde su infancia, y dedica algunas páginas a reflexionar sobre su formación intelectual, a justificar algunas decisiones políticas y a recordar su protagonismo en instancias culturales decisivas de la primera mitad del siglo XIX. El objetivo del presente trabajo es analizar la autoconfiguración discursiva como sujeto romántico que propone Alberdi, deteniéndonos fundamentalmente en algunos de sus recuerdos de la vida estudiantil.
Als seixanta anys aproximadament, Juan Bautista Alberdi escriu una autobiografia, titulada Mi vida privada, que se pasa toda en la República Argentina. En aquest breu text, repassa la seva trajectòria vital des de la infantesa i dedica algunes pàgines a reflexionar sobre la seva formació intel·lectual, a justificar algunes decisions polítiques i a recordar el seu protagonisme en instàncies culturals decisives de la primera meitat del segle XIX. L'objectiu d'aquest treball és analitzar l'autoconfiguració discursiva com a subjecte romàntic que proposa Alberdi, aturant-nos fonamentalment en alguns dels seus records de la vida estudiantil.
When Juan Bautista Alberdi was around 60 years old, he wrote an autobiography entitled Mi vida privada, que se pasa toda en la República Argentina. In this short text he reviewed his life trajectory and dedicated some pages to reflect on his intellectual education, to justify some political decisions and to remember his protagonism in significant cultural institutions of the first half of the 19th Century. The purpose of this work is to analyze the discursive construction of self-representation as romantic subject that Alberdi proposed. We will linger basically on some memories of his student life.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados