ResumEn aquesta ocasió el Projecte Entrevistes ha tingut el privilegi d’entrevistar un intel·lectual de primera fila en l’àmbit lingüístic català, el Dr. Joan Francesc Mira, distingit amb el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes (2004), la Creu de Sant Jordi (1991) i membre de l’Institut d’Estudis Catalans des de 1999. Àmpliament conegut com a escriptor de novel·les i contes, com a traductor de textos clàssics (com els Evangelis, la Divina Comèdia o l’Odissea) i com a assagista i col·laborador habitual en diversos mitjans de premsa, potser és menys conegut en la seva vessant com a antropòleg. L’entrevista es va realitzar a Barcelona el 3 d’abril de 2014,[1] poc després que aparegués publicada la seva darrera narració El tramvia groc, on recull les experiències de la seva infantesa a la pedania deLa Torre de València durant la dècada del 1940 i 1950. Amb un to proper i divertit, Mira ens explica com va entrar l’antropologia en la seva vida i el paper fonamental que ell va tenir en la instauració de la disciplina en el País Valencià i en la creació del Museu Valencià d’Etnologia.ResumenEn esta ocasión el Projecte Entrevistes ha tenido el privilegio de entrevistar a un intelectual de primera categoría en el ámbito lingüístico catalán, el Dr. Joan Francesc Mira, distinguido con el Premio de Honor de las Letras Catalanas (2004), la Creu de Sant Jordi (1991) y miembro del Institut d’Estudis Catalans desde 1999. Sobradamente conocido como escritor de novelas y cuentos, como traductor de textos clásicos (como los Evangelios, la Divina Comedia o la Odisea), y como ensayista i colaborador habitual del semanario valenciano El Temps, quizás es menos conocida su vertiente como antropólogo. La entrevista se realizó en Barcelona el 3 de abril de 2014,[2] poco después de que se publicara su última narración, El tramvia groc, donde recoge sus experiencias infantiles en la pedanía deLa Torre de Valencia durante la década de 1940 y 1950. Con un estilo cercano y divertido, Mira nos explica como entró en la antropología y el papel fundamental que él tuvo en la instauración de la disciplina en Valencia y en la creación del Museo Valencano de Etnología. [1]Volem agrir la generosa disposició del CERC (Centre d’Estudis i Recursos Culturals dela Diputació de Barcelona), que ens va cedir la seva Sala Noble per fer l’entrevista.[2] Agradecemos la generosa disposición del CERC (Centre d’Estudis i Recursos Culturals dela Diputació de Barcelona), que nos cedió su Sala Noble para la realización de la ’entrevista.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados