Desde 1945, la memoria del Holocausto ha marcado prácticamente todos los aspectos de la sociedad alemana, incluyendo también a los historiadores, que han visto cómo su producción científica ha venido marcada por esos acontecimientos y por la manera en que los han tratado. Por eso se considera especialmente interesante analizar la cuestión de la memoria relacionada con la historiografía y con la formación de la identidad nacional alemana, atendiendo especialmente al período de la división en dos Alemanias, tan diferentes y, al mismo tiempo, tan similares en determinados aspectos. En ambos casos, la confrontación con el pasado ha alcanzado niveles casi obsesivos, también tras la Reunificación. Si aceptamos el hecho de que esa relevancia del pasado transformó la historia en un campo de minas ideológico, marcado por las controversias políticas, con grados muy diferentes de distorsión inconsciente o premeditada, debemos aceptar que los historiadores han jugado también un papel muy importante en este proceso. La historia de Alemania presenta retos inusuales a los académicos que buscan explicar la compleja relación entre política y memoria, retos que han sido marcados por las relaciones poco convencionales con su pasado nacional. En este contexto, la historiografía ha jugado un papel cambiante que aquí se analiza.
Since 1945, memory of Holocaust has marked virtually every aspect of German society, including also the historians who have seen their scientific production marked by these events and the way they have treated. Therefore it is considered particularly interesting to analyze the relation between memory and historiography and the formation of German national identity with special attention to the period of division into two Germanys, so different and, at the same time, so similar in certain aspects. In both cases, the confrontation with the past has reached almost obsessive levels, even after reunification. If we accept the fact that the relevance of the past turned the history into an ideological minefield marked by political controversy, with very different degrees of distortion unconscious or deliberate, we must accept that historians have also played an important role in this process. History of Germany presents unusual challenges to scholars seeking to explain the complex relationship between politics and memory, challenges that have been marked by unconventional relationships with their national past. In this context, historiography has played a changing role that we analyze here.
Des de 1945, la memòria de l’Holocaust ha marcat pràcticament tots els aspectes de la societat alemanya, incloent també els historiadors, que han vist com la seva producció científica ha estat marcada per aquests esdeveniments i per la manera en què els han tractat. Per això, es considera especialment interessant analitzar la qüestió de la memòria relacionada amb la historiografia i amb la formació de la identitat nacional alemanya, atenent especialment al període de la divisió en dues Alemanyes, tan diferents i, al mateix temps, tan similars en determinats aspectes. En ambdós casos, la confrontació amb el passat ha assolit nivells gairebé obsessius, també després de la reunificació. Si acceptem el fet que aquesta rellevància del passat va transformar la història en un camp de mines ideològic, marcat per les controvèrsies polítiques, amb graus molt diferents de distorsió inconscient o premeditada, hem d’acceptar que els historiadors han jugat també un paper molt important en aquest procés. La història d’Alemanya presenta reptes inusuals als acadèmics que busquen explicar la complexa relació entre política i memòria, uns reptes que han estat marcats per les relacions poc convencionals amb el seu passat nacional. En aquest context, la historiografia ha tingut un paper canviant que aquí s’analitza.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados