El régimen franquista en la segunda mitad de los años sesenta hace frente a la necesidad de su institucionalización y a la previsión de la futura sucesión de Franco. El artículo describe cómo un sector de falangistas van a propiciar una plataforma política que influya en el diseño del futuro del régimen a través de una serie de medios de prensa en los que se defiende un proyecto social y político que ellos mismos denominan izquierda nacional y que se inspira en el movimiento de los no alineados y de una escena internacional cambiante y crecientemente crítica con las dos grandes superpotencias. Se trata de hacer perdurar el franquismo, pero buscando unas bases populares, impulsando mecanismos limitados de participación y cerrando el camino a la efectiva implantación de una monarquía ligada a los sectores opusdeístas. El artículo describe el tipo de discurso y de temas usados intentando calibrar la influencia sobre los lectores de los mensajes utilizados.
In the second half of the 1960s, the Franco regime faces the need of its institutionalization and the anticipation of Franco’s future succession. This article explores the way a Falangist sector will foster a political platform in order to shape the regime’s future through a series of press media in which a political and social project referred to by its authors as izquierda nacional (national left) is encouraged. Such project is inspired by the non-aligned movement and by an international changing scenario increasingly critical with the two superpowers. The aim is to ensure the continuation of Francoism by identifying the grassroots, by encouraging limited mechanisms of participation and by blocking the path to an effective implementation of a monarchy linked to Opus Dei sectors. Finally, this paper examines the type of discourse and topics used, in an attempt to assess the influence of the messages on their readers.
El règim franquista en la segona meitat dels anys seixanta fa front a la necessitat de la seva institucionalització i a la previsió de la futura successió de Franco. L'article descriu com un sector de falangistes propiciaren una plataforma política que influís en el disseny del futur del règim a través d'una sèrie de mitjans de premsa en els quals es defensava un projecte social i polític que ells mateixos denominaren esquerra nacional i que s'inspirava en el moviment dels no alineats i d'una escena internacional canviant i creixentment crítica amb les dues grans superpotències. Es tracta de fer perdurar el franquisme, però buscant unes bases populars, impulsant mecanismes limitats de participació i tancant el camí a l'efectiva implantació d'una monarquia lligada als sectors opusdeístas. L'article descriu el tipus de discurs i de temes emprats intentant calibrar la influència sobre els lectors dels missatges utilitzats.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados