Los procesos de reestructuración industrial en curso en el conjunto metropolitano barcelonés resultan en una doble dinámica: la "desindustrialización"(pérdida de peso relativo del empleo industrial) y la "deslocalización" (crecimientos diferenciales de la industria en cada uno de los ámbitos que integran el área urbana). Mas allá de su incidencia sobre el mercado laboral y el paro, el impacto social de uno y otro fenómeno es diverso: así mientras la "desindustrialización" relativa podría resultar en un incremento de la polarización social, los cambios de localización implican, sobre todo, incrementos en la movilidad, prolongación de la jornada laboral, problemas ambientales y congestión. Para hacer frente a estos procesos desde una perspectiva urbanística se requieren, en opinión del autor, medidas destinadas a frenar la jerarquización del espacio urbano y su valorización diferenciada, que refuerza las tendencias de especialización funcional y segregación social.
Els processos de reestructuració industrial en curs al conjunt metropolità barceloní resulten en una doble dinàmica: la "desindustrialització" (la pèrdua de pes relatiu de I'ocupació industrial) i la "deslocalització"(els creixements diferencials de la indústria en els àmbits que integren aquesta area urbana). Més enllà de la seva incidència sobre l'atur i el mercat de treball, l'impacte social d'un i altre fenomen és divers: així, mentre la "desindustrialització" relativa podria resultar en un increment de la polarització social, els canvis de localització impliquen, sobretot, increments de la mobilitat, allargament de la jornada laboral, problemes ambientals i congestió. Per fer front a aquests processos des d'una perspectiva urbanística, calen, a parer de l'autor, mesures destinades a temperar la jerarquització de l'espai urbà i la seva valorització diferenciada, que reforça les tendències d'especialització funcional i segregació social.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados