Les tensions i els conflictes entorn dels usos de l�aigua són cada vegada més comuns, tant com a resultat de la seva elevada escassetat com de la seva encara més elevada demanda. L�ús dels recursos hídrics genera confrontacions polítiques entre els països que comparteixen aigu¨es transfrontereres. Aquest article té per objectiu debatre entorn de la seguretat hídrica i els conflictes i la cooperació interestatals que se�n poden derivar. Parteix d�una revisió de la literatura sobre aquest tema abordada des d�una perspectiva interdisciplinària, té per finalitat contribuir al desenvolupament d�estudis sobre polítiques d�aigu¨es transfrontereres i desenvolupa conceptes com els de seguretat hídrica, justícia hídrica i governança hídrica. L�article ajuda a comprendre els problemes que es plantegen al voltant dels conflictes i la cooperació en l�ús compartit dels recursos hídrics transfronterers. S�estructura en les parts segu¨ents: aigua i política internacional; seguretat internacional; seguretat ambiental i seguretat hídrica, i conflictes hídrics interestatals i cooperació en l�ús dels recursos hídrics compartits. La cooperació en l�ús de les aigu¨es transfrontereres podria minimitzar conflictes distributius en l�ús de l�aigua. En situacions d�escassetat hídrica, les polítiques han de prioritzar els usos humans i ramaders, la qual cosa podria alleujar els problemes en el subministrament d�aigua entre països riberencs. Tanmateix, l�abundància d�aigua pot acabar creant més tensions que no pas la falta d�aquest recurs, ja que les disputes sobre el seu ús poden imposar-se a la cooperació en favor de la seguretat interestatal
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados