Fonament. La seguretat assistencial passa pel compromís de tots els estaments de l'assistència sanitària amb els valors de la cultura de seguretat. Un d'aquests valors és la transparència, és a dir, informar al pacient quan hi ha un canvi no desitjat en el seu procés clínic.
Objectiu. Argumentar i donar dades per a la reflexió, sobre la necessitat d'informar al pacient quan succeeix un error assistencial greu.
Mètode. Revisió bibliogràfica.
Resultats. S'organitzen entorn de 5 apartats que fan referència al pacient, el professional, l'aspecte legal, l'ètica i la repercussió sobre la seguretat assistencial.
Conclusions. La majoria dels pacients desitgen ser informats. Quan el professional s'equivoca amb conseqüències greus per a la salut del pacient, les emocions negatives i els prejudicis impedeixen resoldre l'error, que s'aboca a la perpetuació. Parlar amb el pacient ajuda a recuperar la confiança en un mateix i reforça la relació. No parlar de l'error posa els propis interessos per davant dels del pacient i viola els principis ètics de la professió. El canvi a favor de la seguretat requereix estratègies que no culpin i basades en la confiança i amb el compromís de pacients, organitzacions, professionals i societat. Els professionals han de ser instruïts en com fer front a la situació amb actitud respectuosa i dialogant i a demanar perdó.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados