Si haguéssim de dibuixar amb traços gruixuts la situació lingüística actual a les universitats catalanes, podríem dir que el català n'és la llengua institucional; que hi té una presència predominant, però en competència molt directa amb el castellà, com a llengua de docència (en una proporció de gairebé de 2 a 1, si bé amb importants desviacions segons els estudis), i una posició d'inferioritat respecte al castellà en l'àmbit de la recerca, on aquesta llengua s'imposa (de manera força clara a Ciències de la Salut i Ciències Socials) i on l'anglès va ocupant lentament, però progressiva, quotes importants de presència, concretament en Ciències Experimentals i Tecnologia. I, pel que fa als usos lingüístics en l'àmbit de les relacions socials, és a dir, la llengua que se sent als passadissos, als bars o en reunions informals, m'aventuraria a dir que es tendeix a l'equilibri entre l'ús del català i el del castellà.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados