Els diferents països han de tenir cura de la seva política d¿impuls a la ciència i a la innovació, per no veure¿s forçats a una dependència tecnològica i, amb això, a una dependència política i econòmica. En països de tradició més reglamentista es tendeix a promulgar lleis explícites per regular l¿adquisició del coneixement a escoles i universitats, per donar suport a la recerca científica i tecnològica i per fomentar l¿aplicació del coneixement al sector productiu. En altres països es deixa que el sistema evolucioni més lliurement, a base de recomanacions de diverses agències, consells i altres institucions, tot i que no deixa d¿haver-hi lleis que regulen alguns aspectes parcials.
L¿article ressenya les característiques que han semblat més destacades dels sistemes de foment de la ciència i la tecnologia en una mostra de diferents països.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados