La història evolutiva de les espècies queda impresa d’alguna manera en el seu genoma a nivell de les seqüències nucleotídiques. L’estudi dels nivells i patrons de la variació nucleotídica constitueix, per tant, una bona estratègia per inferir la importància relativa dels diferents factors evolutius que modelen aquesta variació. Drosophila subobscura és una espècie de dípter que pertany al grup obscura i que es caracteritza per presentar un elevat polimorfisme per inversions cromosòmiques. Així, aquesta espècie esdevé idònia per estudiar l’efecte d’aquests canvis estructurals del genoma a nivell de la variació nucleotídica. En la present tesi doctoral s’ha analitzat la variabilitat nucleotídica en múltiples regions no codificadores localitzades al llarg del cromosoma J en una població natural de D. subobscura de Barcelona. S’han seqüenciat aquestes regions en diferents línies homocariotípiques pel cromosoma J que es diferencien per la presència o absència d’una inversió relativament petita (J1) que és pràcticament l’única inversió que segrega a freqüències moderadament elevades en aquest cromosoma a la població estudiada. L’anàlisi de les regions no afectades per aquesta inversió ha permès inferir la història demogràfica recent de l’espècie en la regió Paleàrtica a través d’una anàlisi d’Approximate Bayesian Computation (ABC). El model demogràfic més probable entre els analitzats que pot descriure la variació genètica observada en l’actualitat en l’espècie és un model d’expansió poblacional, expansió ocorreguda fa aproximadament 110.000 anys. Altrament, l’anàlisi de la variació en les regions incloses dins la inversió J1 ha permès estudiar l’efecte de la inversió sobre la variabilitat nucleotídica. Els resultats obtinguts mostren una diferenciació genètica entre ordenacions altament significativa, i que és més elevada quan més pròximes es localitzen les regions a un punt de trencament. La disponibilitat del model demogràfic d’expansió ha permès, a més a més, inferir l’edat més probable de la inversió J1 utilitzant la metodologia d’ABC i un model demogràfic senzill el qual engloba no només la història evolutiva de la inversió J1, sinó també la història demogràfica recent de l’espècie. Els resultats indiquen que la inversió J1 és una inversió antiga amb una edat aproximada de 460.000 anys. Aquest estudi, junt amb estudis previs, mostra doncs que el polimorfisme per inversions de D. subobscura és bastant antic i provoca una forta estructuració de la variació nucleotídica en regions afectades per inversions. A més a més, l’estudi mostra que en aquesta espècie el patró de polimorfisme està caracteritzat per un excés de variants a baixa freqüència que és el resultat del procés d’expansió poblacional que va patir D. subobscura després del penúltim període glacial.
© 2001-2024 Fundación Dialnet · Todos los derechos reservados